EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
STUDENTBAL
FEM MÅNADER TIDIGARE
Det... kan inte vara sant.
Okej. Tack.
Han har släppts fri, eller hur?
- Måste jag gå tillbaka dit? - Ja, varför inte?
Har du gjort nåt fel?
I så fall ska du rakryggat gå tillbaka.
Klä på dig nu.
- Varför fick vi inte veta nåt? - Vi fick inte ens veta att han satt inne.
En av hans mammor äger flera tidningar, men han blir inte frigiven för det.
Har du inget att säga?
- Ska du vara tyst som vanligt? - Hon sa i alla fall nåt.
Det gjorde inte vissa andra...
Ander? För helvete! Kände du också till det?
Visste alla utom jag?
- Lu, du har inget med saken att göra. - Fel. Jag har inget med dig att göra.
Jag skulle gärna ha velat veta att den som jag sitter bredvid är en mördare.
Polo har inte gjort nåt.
Ska vi tro på dig av alla människor? Barbien som ljuger?
- Ska jag påminna klassen om vem du är? - Det behövs inte.
Allt de har är ett uttalande från ett svartsjukt ex.
Du måste ha missat nåt.
Så hela den här föreställningen var i själva verket meningslös?
- Vad synd. - Orten har talat.
- Ursäkta? - Sätt er ner och lyssna.
Er klasskamrat har släppts fri mot borgen.
Det finns anklagelser mot honom som utreds.
Med tanke på omständigheterna kan han inte komma tillbaka.
- Så han kan inte ta examen? - Det verkar som att saken snart är utredd.
Hur då?
Domaren har begärt att Polo och målsäganden ska mötas i övermorgon.
Domstolen ska jämföra deras historier och avgöra om han ska åtalas formellt.
Det är svårt att tänka på annat, men försök att göra det för er egen skull.
Denna vecka får ni träffa representanter från världens främsta universitet.
Med lite tur kan ni bli antagna eller tilldelas ett stipendium.
Det är viktigt. Mycket står på spel. Fokusera.
Låt inte det förflutna förstöra er framtid.
God morgon.
God jul, gott nytt år och så vidare...
Gå härifrån!
- Vad gör du här? - Jag går på lektionerna.
- Du får ursäkta. - Hörru!
- Varför är du inte i Chile? - Jag är en ansvarsfull student.
- Jag tänkte gå ut skolan. - Var sover du? Och med vem?
- Vem behöver sömn, sötnos? - Det här är ingen lek, Valerio!
Vet du vad pappa gör när han får veta att du är här?
Han köper mig en ny biljett till Chile som jag kan leva på ett tag.
Jag ska tala klarspråk, så får vi se om din tröga hjärna förstår vad jag säger.
Han kommer att döda dig.
- Och jag menar inte det bildligt. - Okej, jag förstår.
Jag har dåligt inflytande på minderåriga,
och du är bara ett oskuldsfullt offer, för det har du sagt till honom.
Viftade du med ögonfransarna samtidigt?
Vet du varför han tror på mig? För att jag är en exemplarisk dotter.
- Duktig, sund... - Och framför allt en lögnare.
Du får ursäkta.
- Vad gör du? - Det du bad mig att göra.
"Distrahera mig om jag grubblar."
- Men måste du vara så våldsam? - Tja... Jag har fler idéer.
Kom.
Här, spela.
- Allvarligt? - Låtsas att jag inte är här.
Titta på tv: n.
Okej.
Nåt särskilt spel?
Nåt fightingspel med snygga killar?
Vad som helst. Var bara tyst, njut och spela.
- Vad har du här? - Vad tror du, Omar?
- Det vanliga. - Nej, jag menar här.
I ljumsken. Det känns som en liten knöl.
- Ingen aning. - Det är nog inget.
Vad kan det vara?
Inget.
Men gå till en läkare... utifall att.
Okej.
- Vill du, eller... - Jadå. Oroa dig inte.
Det är inget, men för säkerhets skull... Slappna av nu.
De har inte hittat trofén. Han kan inte dömas utan bevis.
Det ser Carla till.
Du skulle se de två tillsammans.
Det räcker med en blick för att Polo ska skita på sig.
- Han får fängelse. - Det vet du inte.
Han förtjänar det.
Du är rik, så det här kommer nog som en chock:
Folk får inte vad de förtjänar.
- Vad fan vill du? - Jag har firat jul i ett jävla häkte.
Och du? Åkt skidor i Andorra? Shoppat i Milano?
Ja, jag älskade verkligen när mina föräldrar fick en kris.
- Tror du att det var så lätt? - Det kan bli som förut igen.
- Säg bara att du hittade på... - Sanningen?
Jag var rädd för att nån skulle få reda på den.
Jag vill inte hamna där igen.
- Lyssna på mig... - Jag ska säga som det är.
Men du kan göra det först.
Om du bekänner får du sänkt straff. Sen är det över.
Vilken röra, va?
Vem bryr sig?
Att mördaren är klasskompis
till offrets kille och bror är helt normalt.
Hörde du inte Azucena?
Jag tänker på min framtid.
Ja, jävlar.
Det är därför du har ignorerat alla sms. Du förbereder dig inför intervjuerna.
Prata med Samuel om du vill.
Nej tack.
Jag skiter väl i honom.
Jag tar inte skit från nån.
Gillade inte du honom?
- Det gick över. Som influensan. - En tropisk variant som varade i månader.
Nu när jag ser honom tänker jag bara på hur mycket han liknar Harry Potter.
Han kanske förtrollade mig. Sen knäppte han med fingrarna.
Nu när jag tittar på honom... så känner jag ingenting.
- Om det ändå vore så enkelt. - Va?
Nej, inget.
Ge inte upp. Carla lyssnar så småningom.
- Varför skulle hon? - Hon älskar fortfarande dig.
Det är bara de som älskar dig som vill såra dig på djupet.
Vad gjorde du för att hon skulle bli så hatisk?
- Jag? Ingenting... - Inget kan försvara hennes handlingar.
- Det är allvarliga anklagelser. - Cayetana, va? Eller är det också en lögn?
- Begoña! - Vänta. Kärleken är en obotlig sjukdom.
Varken piller, terapi eller operationer hjälper.
Jag kan ofta förlåta en förälskad person, men inget ursäktar dina handlingar.
- Mamma! - Det var en bluff.
Du får inte synas med nån som henne.
Nej, vänta.
Vi är ihop. Hon får stanna över natten.
- Om hon vill. - Gärna.
Hej då. Tack.
Salam Aleikum.
Aleikum Salam.
Får jag titta i väskan?
Är det en ursäkt att prata med mig?
- Ser det ut så? - Det funkar i alla fall för mig.
Din väska.
- Jag är också muslim. Jag snattar inte. - Vi får väl se.
Okej...
- Varför frågade du inte tanten före mig? - Hon var inte misstänkt.
Precis som när de bara kontrollerar personer som du på flygplatsen.
Vi kan kolla vidare.
Ha en bra dag.
Hej.
- Vi måste prata. - Du har fått brev.
Eller inte brev kanske...
Varsågod.
ASSILAH
Jag har ett jobb och hus... Jag har det jävligt bra.
Du kommer att ha det ännu bättre med oss.
- Jag vill inte hoppas på för mycket. - Han är inlåst, Nano.
Enligt poliskvinnan kan du komma tillbaka när den jäveln erkänner.
Sa hon verkligen det?
Är hon säker på det?
Kommer allt att ordna sig?
Självklart, älskling.
Det kommer det att göra.
Det är inte över än.
- Vid förhandlingen imorgon... - Nej, Samuel.
De har nio liv, som katter. Och om de tar slut kan de köpa sig flera.
Han får det han förtjänar.
Gubben... Man kan tro att du föddes igår.
Jag är så trött på det här. Så trött på allt.
Din bror var den smartaste.
Där han befinner sig är det ingen som tittar snett på honom.
Han kan få en nystart.
- Ska vi åka dit? - Va?
Jag är trött på livet här.
- Jag ser det. - Vad har vi att förlora?
- Ett stipendium på en toppskola. - För helvete, Samuel...
Den skolan har gjort ditt liv till ett helvete.
Du betraktas som en brottsling där. Skulle du verkligen sakna nån därifrån?
Hur mår du, hjärtat?
"Hjärtat"?
Var inte jag en "lögnaktig jävla snorunge"?
Carla, jag stryker gärna ett streck över de senaste veckorna.
- Men det är upp till dig. - Gå härifrån innan mamma ser dig.
Inte för min skull, men för Polos.
Du påstod att det var en olycka. Han gjorde det för att rädda oss.
Förtjänar han 30 års fängelse för det?
Vad snäll du är som oroar dig över mitt ex.
Att polisen kan få kännedom om dina skumraskaffärer
har inget med det att göra?
Jag är orolig för din mamma.
- Hon är inte inblandad. - Inte än.
Om inte du drar tillbaka ditt uttalande fortsätter utredningen,
och då riskerar jag att åka dit.
Om de granskar vingårdens bokföring...
- Din bokföring. - Som hon har skrivit under.
Hon förlorar allt.
Efteråt har hon bara ett värdelöst namn.
Varför håller vi inte tyst?
Det kan bli som förut.
Carla, du måste göra det som krävs för att rädda familjen.
Ingen anklagar dig.
Vi pratar med er alla.
Jag sprang dit när glaset krossades.
- Men jag knuffade honom inte. - Han blev nog inte knuffad.
Enligt flera vittnen var glaset trasigt, han tappade balansen och...
Vad gör vi här om det var en olycka?
Han ramlade för att han fick en kniv i bröstet.
Nu hänger allt på den där subban igen.
Vi går till domstolen imorgon.
Då ser vi om han har stake att ljuga.
- Kan vi byta ämne? - Nej, vi är inte klara än.
I övermorgon kommer universiteten hit. Oxford också.
Ringer det en klocka? Marina ville plugga där.
Hon var rebellisk, men hon gjorde allt
för att få gå på Englands finaste universitet.
Vi skrattade åt henne.
Det togs också ifrån henne:
Vem hon var, och vad hon hade kunnat bli.
Den skyldige ska också förlora allt. Det är det som kallas rättvisa.
Ditt ord står mot hennes.
Tänk om vi blir fler.
Vem då?
Christian hittar de inte.
Ander.
JOURNAL
VI MÅSTE SES. DET ÄR VIKTIGT.
När upptäckte du det?
- Igår. - Har du haft några symtom på sistone?
Trötthet, yrsel, näsblod eller blödande tandkött?
Vet inte.
- Vad kan det vara? - Allt och inget.
- Är dina föräldrar här? - Nej.
- Jag är 18. - Okej.
När provresultaten är klara
får du ett meddelande om att du kan hämta dem.
Förmodligen imorgon.
ALLT GICK BRA. VET MER SNART, MEN DET VERKADE LUGNT.
Kyparn!
- Är det jag? - Jag vill beställa det finaste du har.
Champagne, den vanliga.
- Vad firar du, chilenarn? - Att du är här.
Så du är här ensam, alltså?
Tror du att man kan vara ensam när man köper en flaska champagne?
Jag får nya vänner när som helst nu.
Nekat.
Det kan vi nog lösa.
Den är värd sju flaskor. Bestäm du.
Du har sett för många filmer.
Så du är alltså helt ensam?
Du, då? Dricker du inte?
Jag knullar hellre.
Blir det inget, va?
- Det har aldrig hänt förut. - Visst... Och jag är oskuld och nunna.
Med alla droger du tar förstår man att du inte får upp den.
- Det är de blå pillren till för. - Jaså?
Kan alla problem lösas på kemisk väg?
Ta det lugnt.
Jag ville bara få hjälp med att glömma ett ex,
- men för det krävs det lite mer stake. - Hur kan jag gottgöra dig?
Vi skulle kunna göra nåt romantiskt, som att gosa med varandra.
Eller så kan du fingra mig.
- Har du nåt ställe som vi kan vara på? - Nej. Jag sover i bilen.
Gillar du den? Den stal jag från en fin butik i London.
Förlåt. Jag vet hur det känns att bli dömd efter hudfärgen.
Ingen fara. Jag antar att du bara ville flörta.
Ännu ett rikemansbarn...
- Ni tror att ni är oemotståndliga. - Du bad om ursäkt.
Ja, förut ja.
- Så det är så här du flörtar. - Jag flörtar inte.
- Vad heter du? - Malick.
- Jag heter Nadia. - Jag vet.
Imorgon är universitetens representanter här.
ORIENTERINGSVECKA
De har inte tid att prata med er allihop, så notera era förstahandsval.
Ni kan få en intervju.
Vi samlar in formulären strax.
Polo, sluta ringa mig, för fan!
- Varför vill han snacka med Ander? - Han är rädd.
Ander kan säga att Polo erkände för att bekräfta Carlas historia.
- Övertala Ander att uttala sig. - Jag?
- Det är din bästa vän. - Han är en råtta. Jag vägrar att be honom.
Om förhandlingen skiter sig läggs utredningen ner.
Oroa dig inte, Samu.
Ni må ha knullat, men du känner inte Carla som jag.
Prata med Ander.
Carla!
- Hur mår du? - Hur jag mår?
- Låt mig vara! Annars får du en örfil. - Hörru...
Jag beklagar situationen, men du kan inte backa nu.
Jag kommer att förlora familjen, vingårdarna och allt annat!
- Vad fan har jag kvar sen? - Mig. Du har kvar mig.
Jag älskar dig.
Ja, om jag gör som du säger, va? Du försöker bara utnyttja mig.
Nej, du visar att du är samma person som jag blev kär i.
Har du sett? Självaste Törnrosa.
I bilen! Skojar du?
- Vad är det? - För fan, Valerio!
Nu sparar jag ju pengar!
- Bilen är billigare än ett hotell. - Jo, jag vet.
Därför sålde du juvelerna. Och ringen?
Det var väl tur.
Finns det nåt som du inte har berättat om?
Din slappa kuk.
Hoppsan!
Du behöver hjälp.
Med henne?
Du börjar få riktigt dåligt omdöme.
- Inget illa menat. - Men jag tar åt mig, gumman.
Förlåt.
- Kan vi få prata ostört? - Ja, självklart.
- Tack för hjälpen. - Ingen orsak.
Sälj bilen och köp en biljett till Chile. Din mamma får handskas med Guds vrede.
Dåliga nyheter. Hon svarar inte i telefon.
Vad hände?
Det är mycket att göra vid jul. Hon är säkert i strandhuset.
Hon svarade dock när jag ringde från ett annat nummer.
Jag önskade henne god jul.
Sen la hon på.
Okej.
Du kan vara hos mig.
Pappa är bortrest i några dar.
Sen får vi se. Okej?
Hörru!
- Hej. - Jag ska säga dig en sak:
- Om du har nån anständighet kvar i... - Jag måste gå.
- Jag snackar med dig, pucko. - Jag har inte tid.
Dra åt helvete, då!
PROVRESULTATEN ÄR KLARA. KOM GÄRNA FÖRBI KLINIKEN.
Hej. Är det långt kvar? Hur mår du?
- Jag är ledsen, mamma. - Gumman...
Du har sagt som det var.
Ibland... har det sitt pris.
Vi må ha förlorat folk på vägen...
...men vad som än händer, så har vi alltid varandra.
Du kan alltid räkna med mig.
Alltid.
- Ander avskyr mig. - Vad handlar det om?
- Tänk om han säger nåt. - Det gör han inte.
Inte idag kanske.
Men imorgon, då?
I övermorgon? Nästa vecka? Ska jag jämt oroa mig för att åka dit?
Nu räcker det! Hör du det? Säg aldrig så igen.
Vad har du annars för val, älskling?
Att säga sanningen.
Ander Muñoz?
Du kan komma in nu. Julia heter jag.
God dag. Förhandlingen inleds.
Strax ska domstolshandläggaren läsa upp era utsagor.
Bekräftar ni er bild av händelserna?
Nåt att tillägga?
Jag...
- Jag vill bara säga... - Jag har ljugit.
Förlåt.
Jag var så arg på pappa och mitt ex.
Pappa har alltid varit sträng mot mig.
Så jag ljög för att såra dem.
Jag inser nu att jag har gått för långt. Det ångrar jag verkligen.
Förlåt om jag har sårat nån.
Hoppas ni kan förlåta mig.
Jag bad dig prata med Ander.
Kan inte du bara dra åt helvete? Din flickvän, då?
Om hon brydde sig om dig skulle hon inte ha svikit dig.
Vet du vad du har ställt till med? Hur tänker du?
På min framtid.
Nu åker vi hem.
Vi hörs sen.
Jag sa inget till honom på hela kvällen. Vi hade inte pratat på länge.
Vad gjorde du efter incidenten?
Jag sprang till dansgolvet.
Det var allt.
Vill du verkligen åka?
Ju förr, desto bättre.
Har du hört?
Vad ska vi göra?
Vad menar du? Vi ska bara glömma det.
Han är ute. Det är över.
- Ska vi låta honom komma undan? - Det är inte vår ensak.
Vadå inte? Det är det visst. Framför allt din.
- Polo har berättat. - Omar... Jag har problem så det räcker.
Jag behöver inte fler.
Vad har hänt?
Har läkaren hört av sig? Ander...
Ja, och det var inget, som tur är.
Du skrämde mig, din jävel.
Kan vi inte ligga i soffan utan att säga nåt?
Jovisst. Vill du spela tv-spel?
- Var det gott? - Ja, jättegott.
Jag är glad att du är hemma.
Tack.
Pappa är hemma om tre dar.
Vi hinner tänka ut en plan.
Han lyssnar inte på mig, men om du säger som det är...
Det kan jag inte.
Även om jag ville. Det går bara inte.
Var han inte bortrest?
- Vad gör den idioten här? - För helvete...
- Vad håller ni på med? Svara! - Lugna ner dig.
Vi kan väl vara civiliserade? Som...
...norrmän.
Jag uppskattar att ni satte er på varsin sida av bordet.
Han är här för att hans mamma ignorerar honom.
Det struntar jag i. Min dotter ska inte utnyttjas.
Jag är din son.
Du är ett svin som utnyttjade en minderårig.
Jag ville inte blanda in polisen, men det var droppen.
- Pappa... - Du ska få sona för ditt brott.
Du kommer att få besöksförbud, och kanske fängelse också.
Ursäkta?
Nu är jag både civiliserad och norsk, Lucrecia.
Andra skulle ha dödat honom för hans förgripligheter.
Han förgrep sig inte på mig.
Okej?
- Du är så barnslig. - Han också.
Han har charmat dig. Du vet inte vad du säger.
Jag vet precis vad jag säger, pappa.
Ingen har nånsin tvingat mig till nåt.
Jag låg med Valerio för att jag behövde honom.
Jag ville ha honom mest av allt i hela världen.
Kärlek är inget brott.
Han är ingen brottsling.
Jag är ingen perfekt dotter.
Jag är inte så oskuldsfull som du tror.
Så du har vuxit upp.
Du vägrade inse det, och jag nöjde mig med det...
...men, ja.
Nåväl.
Då ska du få leva som en vuxen från och med nu.
Enligt lagen är jag skyldig att ta hand om dig tills du är 18 år, men det är allt.
Du kan glömma pengar, lyx, kläder och dyra universitet.
- Varför då? - Du är ju vuxen nu.
När du fyller 18 vill jag att du flyttar ut.
Du är redan 19, så du fattar nog. Flytta ut!
Hej. Är allt bra?
- Jag förstår inte vad jag gör här. - Nej...
Varför svarade du inte igår?
Oroar du dig över det nu?
Cayetana, vi måste göra oss av med trofén. Sen är det här över.
- Den är trygg hos mig. Okej? - Va?
- Lyssna nu... Polo... - Nej!
Det är för riskabelt att göra sig av med den nu.
Den är trygg hos mig.
Vad menar du?
Polo.
Du, titta på mig.
Oroa dig inte. Du kan lita på mig.
Jag är den enda som du kan lita på.
Okej?
Jättebra.
- Dina meriter är imponerande, Nadia. - Tack så mycket.
Men... jag måste vara ärlig.
Vi kommer nog inte att ge dig ett stipendium.
Varför inte?
För oss är inte bara betyg och hårt arbete viktigt.
- Fritiden är också en viktig aspekt. - Ja, och jag har många intressen.
Jag är nyfiken av mig. Jag jobbar och vill ge mina föräldrar ett bättre liv.
Det förstår jag.
Men vi har hört talas om ett videoklipp.
Det talar emot dig.
Till våra stipendier söker vi mönsterelever.
Jag är ledsen.
Hur gick det?
- Vill du ta det över en kaffe? - Skojar du?
Jag är en god muslim.
- Jag kan säga hej till dina föräldrar. - Men jag är inte det.
Är du den enda som inte har hört?
"För den som ångrar sin synd är handlingen som ogjord."
Det sa Muhammed, och jag skulle inte säga emot honom.
- Känner du till videoklippet? - Jo, det gör jag.
Och du vill ändå bjuda på kaffe? Vad är du för en muslim egentligen?
En som lever i det här seklet. Men jag har inte sagt nåt om att bjuda.
- Tjejen får gärna betala för sig. - Jag trodde att du var rik.
Pappa är rikast i hela Senegal.
Men här är jag nog bara den tredje eller fjärde rikaste.
- Näst rikast om jag har tur. - Var har du varit all den här tiden?
- Vilket universitet vill du gå på? - Förlåt, men det skiter jag faktiskt i.
Det här kommer riktigt olägligt. Jag kommer inte att avsluta läsåret här.
Jag kanske slutar idag faktiskt.
Jag vill bara ha ett bra liv. Inget fusk. Det ska ske enligt reglerna.
Och med mina skitbetyg... Ja, vad säger du?
En kusin till en nära vän, som är bäst i klassen förresten,
är väldigt intresserad av att höra mer om det här med stipendierna
om hon av nån anledning inte har råd att betala för utbildningen.
Jag har råd med utbildningen, men utifall att...
Jag vill studera mode i London, men också vara med min pojkvän.
Han vet dock inte vad han vill göra.
Hur det än blir så måste vi bo på samma plats.
Han kan inte leva utan mig.
Ander, var ser du dig själv om fem år? Och om tio?
Vad vill du göra med ditt liv?
Ursäkta.
INFORMATION
Nu räcker det! Jag accepterar inte mer.
Anar ni hur genant det är för skolan?
Från och med nu leder minsta incident till omedelbar relegering.
Inga ursäkter eller undantag. Ni får alltså inte er examen.
- Det är orättvist! - Visst. Jag pratar gärna om rättvisa.
- Er kamrat är friad från anklagelserna. - Han är en mördare.
Personen som anklagade honom ångrade sig.
Hon har fått sitt straff av skolan, men det kan få rättsliga konsekvenser.
Jag ska tala klarspråk:
Om nån ens kröker ett hårstrå på hans huvud
ska jag personligen se till att hen inte tar examen
utan får en bestående prick i registret. Hör ni det?
Jag kan inte åka. Då verkar det som att vi har gjort fel.
Ska Nano behöva gömma sig för alltid? Aldrig i livet!
Jag tänker inte låta dem komma undan.
- Vi måste hitta ett sätt... - Att göra vadå... tänkte du?
Okej.
- Jag stannar här. Du ska inte vara ensam. - Nej...
Nano behöver dig mer än jag.
Och du behöver åka härifrån.
Jag lovar att ni snart kan komma tillbaka.
Vem tar hand om dig?
Mamma...
Vem tar egentligen hand om vem?
Jag finner inga ord.
Ingen fara. För mig är saken utagerad.
Allt är förlåtet.
Jag vill att vi lämnar det bakom oss...
...och blickar framåt.
Eftersom vi inte har hittat mordvapnet visiterar vi var och en.
Får jag kolla i din väska?
Jag skulle aldrig skada honom.
Inte honom...
Jag älskade honom.
Undertexter: Viktor Hessel